Астреа, район Юстития.
Хей, Леон, погледни това!
Насам идват момичета от целия континент!
Нали са просто Кукли? - Кукли с авто памет са.
Красавици, които създават красиви писма за клиентите си.
Чух, че обикновено стават Кукли,
защото си мечтаят да се омъжат за богаташи.
Биха отишли и на края на света,
за да претендират да пишат писмя.
Това е работата, която най-много ме отвращава.
Не съм сигурен защо.
Никога не съм разбирал защо ме вбесява.
Вайълет. Мина много време! Как си?
Блубел, Иберис. Лукулия.
Вайълет. Работата ти с принцесата на Дросел беше прекрасна!
Вярно. И аз четох за това.
Много се радвам, че те познавам, Вайълет.
Какво има? - Нищо. Благодаря, че попита.
Добре ли си? Не изглеждаш много щастлива.
Вайълет...
Дами. Добре дошли в обсерватория Юстития.
Аз съм главният отговорник тук, льо Верие.
За нас е удоволствие, господине.
Виждате, че главната ни сграда
разполага с библиотека, главно с книги по астрономия
от много места и различни времена.
Всеки ден специално обучени хора преглеждат томовете.
Ако някоя книга е застрашена, веднага се прави ново копие.
Изключително важно е, както разбирате.
Имаме достатъчно хора, стига това да бе единствената ни задача,
но миналия месец получихме огромно количество ръкописи
с изключително ценни сведения, но в ужасно състояние.
Има страници, които се разпадат само при допир до тях.
80 Кукли с авто памет и 80 от нашите преводачи.
Ще работите по двойки, за да препишете и преведете ръкописите.
Трябва да приключим до две седмици, за да успеем
да запазим ценната информация за поколенията.
Молим за пълното ви съдействие относно проекта.
Добре. Следва Кайл Зених.
Ще работиш с г-ца Иберис Коноуе от поща Фуджими.
На вашите услуги, господине. - Приятно ми е.
Следват Леон Стефанотис и служителката на компания "CH",
г-ца Вайълет Евъргардън.
За мен е чест да се запознаем.
По ваше желание бих отишла навсякъде.
Кукла с авто памет
Вайълет Евъргардън, на вашите услуги.
Господине? - Какво има, Леон?
Нищо.
Следва...
Седи си на мястото! - Моите извинения.
Нищо.
Хайде да видим как се справяш с ръкопис на класически език.
Това е запис за проследяването на кометата Али преди 400 години.
Кометата Али. - Точно така.
Видима е на всеки 200 години.
Скоро ще можем да я видим и от тук.
Разбирам.
Да започваме. - Добре.
Предупреждавам те, че превеждам бързо.
Ако не издържиш на темпото или преценя, че не умееш...
Наясно съм.
Тогава ми покажи какво можеш.
"Стрела от светлина разцепи тъмнината.
дългата опашка се удари в главата на Свети Барбароса.
Според астролог Ариадна стрелата от светлина е лоша поличба.
Скоро се появи чума и смъртта на краля шокира страната.
Свети Барбароса също бе уцелен от стрелата светлина,
което отдели душата от тялото му.
Според Ариадна стрелата се е появявала и преди.
Според легендите тя била отвлякла булката
на крал Рейнхарт, краля на феите. Светлината носела смърт на чистокръвните.
Жените ставали наложници. Мъжете били жертвани по баловете.
Но оттеглянето на светлината не било трагедия.
Във вечната земя на феите били благословени с нови тела
и душата оставала защитена"...
Господине, моля да продължите.
Явно не изпитваш затруднения.
"Смъртта на благородниците вся смут,
както стрелата причини страх"...
Достатъчно е за днес. - 144 страници.
Господине. Ние свършихме работа за три дни.
Вие работите превъзходно. - Сигурно.
Прогресът за днес е особено впечатляващ.
Една от двойките е свършила работа за три дни напред.
Надявам се представянето ви утре също да е на ниво.
Хей. Как още стоиш след толкова много работа?
Писането е много по-лесно от пътуването.
Като Кукли ние трябва да се отзоваваме на всяка молба на клиент.
Нося куфарчето си по цели дни и пътувам с всякакъв транспорт.
Защо си избрала толкова трудно нещо?
Защото ми отредиха тази роля.
В началото го смятах за свой дълг.
Но благодарение на клиентите станах свидетел на много емоции.
Сега са ми поверени мислите на хората от миналото,
които трябва да стигнат до бъдещето.
Сега осъзнавам колко точно е ценна работата ми.
Права си. - Но...
Продължавам да се питам дали съм подходяща за това.
Какво се опитвате да кажете?
Тъжно ми е, че Леон ти е партньор. Всички знаем, че е непоносим.
Той е сирак, който не може да се справя без подкрепата на обсерватория Шахар.
Не заслужава да е с красавица като теб.
Можеш да наминеш след работа.
Аз също съм сирак. И...
Не съм живяла привилегирован живот, както очевидно мислите.
Научих се да пиша преди няколко години.
Ако възпитанието ви изключва определен кръг от хора,
предлагам ви да изключите и мен. - Но ти си различна!
Да, да знаеш само за майка му... - Аз не познавам лицата на родителите си.
Защитаваш го така, защото си му партньор.
Не, говоря само истината.
Да си вървим. Тая не схваща.
Господине. Намерихте ли нужната книга?
Ядосан ли сте? - Не съм!
Така си изглеждам.
На мен често ми казват, че съм беземоционална.
Така си изглеждам.
Ние... малко си приличаме.
И познай какво каза после? "Ти си сладък"!
Трябва да я поканя на наблюденията!
Ей, Леон, чу ли ме?
Трябва да се постараем. След четири дни си тръгват.
Време е за обяд. Защо не си с останалите?
Навик.
Беззащитен си, когато ядеш или спиш. Реагираш по-бавно на врага.
Враг ли? - Някога бях в армията.
Армията?
Странно ли е? - И още как!
Приличаш на обикновено момиче. - Обикновено?
Да... Просто момиче.
Искаш ли да я видиш? Връща се по веднъж на цели 200 години!
Кометата на Али! - За която писахме първия ден.
Именно. Не искаш ли да я видиш?
Казват, че било много красиво.
Би било интересно. - Сериозно?!
Значи ще те чакам в общежитията след 3 дни, в 2 сутринта.
Не забравяй.
Седни тук. Това там е кометата.
Опашката се вижда най-лесно преди изгрев, когато кометата е на източното небе.
Господине. - Спокойно, всичко е наред.
Вземи си бульон.
Вие сте много мил, господине. - Какво говориш? Изобщо не е така.
Изобщо не ме бива с жените. Много съм студен.
Помниш ли разговора си с момчетата в библиотеката?
Да. - Те казваха истината.
За мен и семейството ми.
Майка ми била скитница, пътуваща артистка.
Обикаляла и танцувала, пеела и изнасяла представления.
После се влюбила в един мъж от тук и забременяла.
Така съм дошъл аз. Честно казано, бяхме щастливо семейство.
Но един ден баща ми така и не се върна.
Той работеше като събирач на документи за Шахар.
Обикаляше целия свят в търсене на ценни книги.
Често трябваше да посещава опасни територии.
Така един ден тръгна на работа и никога не се завърна.
След две години се отказаха да го търсят.
Мамо! - Леон!
Почакай ме, Леон. Скоро ще се върна с баща ти.
Не! Не бива да отиваш, мамо! Мамо!
Мамо.
Тя обичаше татко повече от всеки друг, затова вероятно реши така.
И вероятно никога не е и помисляла за детето, което изоставя.
Тогава научих, че любовта
превръща хората в глупаци.
Затова аз... - Господине.
Майка ви изглежда е била много важна за вас.
А при теб? - Не познавам кръвните си роднини.
Но винаги е имало някой, който се е грижел за мен.
Макар сега да сме разделени.
Не ти ли е самотно без него?
Самота. Това е емоция, която все още не разбирам.
Разбирам какво представлява, но не съм сигурна дали се е случвала на мен.
Сериозно ли? - Не мога да лъжа.
Поне мислиш ли за този човек понякога?
Винаги... ще мисля за него.
Не ти ли тежи, когато не можеш да го виждаш?
Тежи ми. - Това е да изпитваш самота.
Това е самотата?
Чувствам самота, когато съм далеч от този човек.
Хей, ако ти кажат, че този човек е в опасност
докато си заета тук, при нас, какво ще правиш?
Не знаеш дали ще го спасиш, ако отидеш. Обаче ще отидеш ли?
Извинявай. Гаден въпрос. - Не, не е това.
Не бих се поколебала да отида. Просто няма да знам как да ви се извиня.
Съществуването на този човек е целият ми свят.
Без него бих умряла на мига.
Това е изненадващо.
Не изглеждаш като такъв човек. - Така ли?
Значи ли, че... Това...
Значи ти го оби... - Господине.
Кометата. Опашката сякаш става по-голяма.
Е, виждаш ли добре? - Да.
Не съм виждала звездите от толкова близо.
Не е звезда, а комета. Ние повече няма да я видим.
Срещата ни е един път в живота!
Да. Виждам я. Невероятно е.
Оттеглянето не било трагедия.
Във вечната земя на феите
били благословени с нови тела и душата
оставала защитена за вечността.
Дами, благодаря ви за всичко!
Благодаря! - Пазете се!
Беше удоволствие! - Пак да дойдете!
Господине, благодаря ви за всичко през краткия ми престой тук.
Вайълет. - Да.
Сега работя при преводачите,
но винаги съм искал да събирам документи като баща си.
Мислех, че един ден майка ще се върне с татко, ако продължа да чакам.
Затова останах през всичките тези години.
Това място ме задоволяваше. Аз го позволих.
Но сега реших.
Ще пътувам по света като теб.
Може да е малко опасно. Даже мога да умра.
Но ще съм го избрал аз.
Да. - И тогава някой ден
можем пак да се срещнем под звездното небе.
Като двама пътешественици!
Вайълет Евъргардън! - Да.
Ако се срещнем, може ли пак да гледаме звездите?
Можем ли, Вайълет Евъргардън?
Какви са шансовете да я срещна някога отново?
Може да е вероятно точно колкото човек пак да види кометата.
Но аз повече няма да застивам на едно място.
Тя ми даде смелостта, която търсех.
Да продължа напред.
Някой ден...
Някъде, под звездното небе
Превод: GFotaku